Să îți inchini amurgul unei zile,
Drapel să faci din urmele de nori,
Ce vrei să scrii în lungul unei file ?
Înalt visezi dar nu mai poți să zbori.
Oh, trupul tău ce tremura fierbinte
Pe fiecare verb ce-l condeiai,
Acum despici c-o virgulă, cuvinte,
Dar nu mai ai minute să mai stai.
Lăsând în urmă munții de trohei,
Ștergând ușor catren după catren,
Lași lacrima să curgă dar închei
Sperând că versul tău este peren.
Întins e albul cucerit de tine
Din călimara plină de culori,
Și înțelegi că roata nu mai ține,
Pleci doar să mori un pic de sărbători.
Adaugă un comentariu
Ce frumos!
Felicitări, Monica!
frumos, mi-a placut in mod deosebit ultima strofa...
Îmi place mult că vă place amândurora, Lisia și Poete.
De fapt, sunt atât de emoționată și onorată că-mi înregistrați și apreciați evoluția, încât, chiar nu știu ce să mai zic !
Zic doar un mare mulțumesc și, îmi aștept cu răbdare rândul la postat !
Și mie îmi place cum/ce scrii în ultimul timp, emoții transpuse liric, o anumită migală pe care nu ai cum să nu o observi, cu drag!
Ce frumos, Monica! Ce emoționant! Și tot mai corect. Versurile plămădite cu lacrimi au cel mai lung termen de garanție, să știi. Citit cu mare drag!
Înaintea conjuncțiilor adversative (dar, iar, însă, ci) se pune întotdeauna virgulă, deoarece acestea leagă entități între care, din punct de vedere semantic, se stabilesc raporturi de opoziție. Ai aici doi de „dar”. Și lipește semnul întrebării de cuvântul acela, că atârnă singur prin aer și e dezorientat, nu știe bietul de cine să se lipească. :))
Vorbele tale, Grig, un minunat îndemn pentru mine, De a merge mai departe
Mulțumesc tare mult !
Se simte parcă o tot mai mare lejeritate de versificare de la un poem la altul, o anume măiestrie de a pune în versuri „bine aduse din condei” unele stări în care ne regăsim cu toții, o nostalgie în care ne legănăm tot timpul, mai cu seamă cei trecuți de cumpăna vieții, privind în urmă la tot ce s-a dus, privind în față la ce a mai rămas...
Mulțumesc mult, Ada !
Am recitit. Nostalgii picurare în cupa vieții... un fel special de a prelungi tumultul vieții.
Ultima strofă parcă stă deoparte...
Mi-a plăcut, aDa
FONDATORI
ION LAZĂR da COZA - scriitor
VASILISIA LAZĂR - poetă, redactor Revista „Eminesciana”
ADMINISTRATORI-EDITORI
SOFIA SINCĂ - prozatoare
GABRIELA RAUCĂ - poetă, realizatoare emisiuni Radio ProDiaspora, redactor Revista „Eminesciana”, membră UZPR
AUGUSTA COSTIN (CHRIS) - prozatoare
ADA NEMESCU - poetă
MIHAELA POPA - poetă
CARMEN POPESCU - scriitoare, realizatoare emisiuni Radio Vocativ
PETRUȚ DAN (CĂMUI) - poet, cantautor
BOLACHE ALEXANDRU - poet
MIHAI KATIN - poet
GRIG SALVAN - prozator, cantautor
Fiecare postare trebuie făcută în spaţiile special constituite pentru genurile literar/artistice stabilite. Postarea în alte locuri decât cele stabilite de regulile site-ului, atrage eliminarea postării de către membrii administraţiei, fără atenţionarea autorului! De exemplu, un eseu postat în spațiul prozei va fi șters. Pentru cele mai frecventate genuri, reamintim locațiile unde trebuie postate. Pentru a posta:
1. POEZIE, click AICI, apoi click pe ADĂUGARE!
2. PROZĂ, click AICI, apoi click pe ADĂUGARE!
3. ESEU, click AICI, apoi click pe ADĂUGARE!
4. FOTOGRAFII, click AICI, apoi click pe ADĂUGARE!
5. VIDEOCLIPURI, click AICI, apoi click pe ADĂUGARE!
Toate acestea le puteți accesa și din bara de sus a site-ului. Este admisă doar o postare pe zi, pentru fiecare secțiune, creație proprie. Folosirea diacriticelor este obligatorie.
Pentru cei care doresc să susțină acest site, DONAȚII la:
RO45CECEB00008RON1057488
titular cont: LAZAR VASILISIA
(CEC Bank)
*
Pentru anul trecut au donat:
Gabriela Raucă - 400 Euro
Monica Pester - 600 Lei
Nuța Crăciun - 220 Lei
Maria Chindea - 300 Lei
Tudor Cicu - 300 Lei
Elisabeta Drăghici - 200 Lei
***
Pentru acest an au donat:
Maria Chindea - 200 Lei
© 2024 Created by Ion Lazăr da Coza.
Oferit de
Embleme | Raportare eroare | Termeni de utilizare a serviciilor
Pentru a putea adăuga comentarii trebuie să fii membru al ÎNSEMNE CULTURALE !
Alătură-te reţelei ÎNSEMNE CULTURALE