mișcările noastre erup pe scena improvizată
de graba sinapselor
roșul rochiei mi se agață de haină de câte ori simt respirația
prin podul palmei lipite de inimă
neverosimil de intim
în liniștea ce nu se potrivește niciunuia dintre noi
așa se întâmplă când trupurile își pierd libertatea
și frumusețea viciului întrece orice pricepere
orice cuvânt bun al părinților
dar care în fața succesului se înclină
îmbrățișarea momentelor când sângele o ia razna
anulează orice formă de luciditate
a ființei
înainte ca primul sunet să treacă
deasupra
am început să cred orice cuvânt de la tine
precum la începutul
lumii
nevoia să fim tot mai aproape nu știa
de rușine
sângele se obișnuise și el cu temperaturile
dragostea se citea pe chipurile noastre maturizate
de etapa numită dorință
toți au început să se iubească luându-ne model
pentru generațiile care vor înțelege că știința nu este
de ajuns
am mai văzut femei dezbrăcate
dar niciodată atât de aproape
Adaugă un comentariu
Mihaela, mulțumesc frumos, cu drag!
Alex, ma man, mulțumesc, mă bucură trecerea și semnul lăsat, prietenie!
senzual, un poem plin de simțuri, natural, frumos!
Încă un tribut adus dragostei, adus femeii... De data aceasta dragostea că o cutie a Pandorei...dragostea aceea care te cuprinde și te devorează ca o rană bcate intră în metastază... Momentul acela când sângele o ia razna... Superb poem care surprinde această boală din ce în ce mai rară într-o lume din ce în ce mai rece...
Lisia, îți mulțumesc pentru prezența delicată și comentariul special, la fel ca întotdeauna o analiză clară ce te face să mai vrei și care te cucerește nu numai prin finele observații dar și prin poeticul deosebit ce se dezvăluie în fiecare cuvânt cu care înaintezi în cuprinsul său minunat! Ai dreptate în legătură cu caracterizarea iubirii și, probabil, ai citat-0 pe cea mai bună dintre ele! Fiecare iubire are ceva original în felul ei măcar pentru faptul că nu ne îndrăgostim de aceeași persoană și atunci arderile, stările, emoțiile și senzațiile conțin noutatea aceea ce face din iubire un reper, un fel de țărm la care omul revine mereu atunci când , din diferite motive, nevoia ancestrală și felul în care este conceput nu-i mai permite să trăiască fără rațiunea motivului existenței sale, iubire și bucuria mergând împreună pe același drum al cunoașterii, descoperirii și devenirii umane! Iată că tu știi foarte bine aceste lucruri și mă bucur că o parte dintre ele le găsesc în comentariile pe care le lași cu generozitate și artă, îți mulțumesc și te mai aștept, my lady, cu drag!)
Devorezi sau te devorează un poem bun atunci când îl citești? Îmi place să cred că mă las devorată în momentele parcurgerii unei scrieri valoroase. Iar asta mi se întâmplă întotdeauna cu poemele tale, Dan. Mai ales cu cele de dragoste, în care iubirea pare o părticică din eternitate și unde ne surprinzi profund prin îndrăzneala metaforei și printr-un anume erotism, departe de a fi unul exhibiționist, mai degrabă unul ce ține de gândurile și trăirile tale ceva mai intime.
așa se întâmplă când trupurile își pierd libertatea
și frumusețea viciului întrece orice pricepere
orice cuvânt bun al părinților
dar care în fața succesului se înclină
Atunci când iubești, într-adevăr, trupul își pierde libertatea, devenind, pe undeva, sclav celuilalt, inima nu mai ascultă decât de dorință, dar cum să reziști frumuseții acestui viciu? Cutia Pandorei se cere deschisă, „curiozitatea poate fi şi bună, şi rea, dar fără a risca, rămânem pe loc”, așa cum spunea Janeta Ciocan, ne rămâne speranța că va fi totul bine până la capăt.
îmbrățișarea momentelor când sângele o ia razna
anulează orice formă de luciditate
a ființei
înainte ca primul sunet să treacă
deasupra
am început să cred orice cuvânt de la tine
Tocmai ce spuneam, în iubire și, mai ales, în prima etapă, în cea a îndrăgostirii, luciditatea își pierde puterea, persoana iubită devine totul (înainte ca primul sunet să treacă/ deasupra/ am început să cred orice cuvânt de la tine), fiindcă dragostea acoperă totul, crede totul, nădăjduieşte totul, suferă totul. (Corinteni, 13)
Minunat! Absolut minunat! Un poem tonic, puternic, pasional, natural, plin de trăire și de imagini originale, atât cât mai poate rămâne ceva original în lumea noastră poetică. Desigur, paleta lirică e mult mai vastă decât am lăsat eu să se înțeleagă aici. Mulțumiri și felicitări, Dan!
Nikol, mulțumesc, apreciez felul în care scrii la textele postate și mă bucur pentru fiecare comentariu pe care îl lași în pagina mea, cu drag!
Monica, mă bucură trecerea ta și sinceritatea, ai dreptate '' numai cine a trăit măcar și ptr o secundă și ar putea înțelege, cu drag!
Domnule Stănescu, '' nu știu alții cum sunt, dar eu de când mă știu...'' am făcut asta, dar parcă ultima oară mai cu folos, mulțumesc pentru gânduri, cu stimă!
Ada, mulțumesc pentru lectură și comentariu, cu drag!
FONDATORI
ION LAZĂR da COZA - scriitor
VASILISIA LAZĂR - poetă, redactor Revista „Eminesciana”
ADMINISTRATORI-EDITORI
SOFIA SINCĂ - prozatoare
GABRIELA RAUCĂ - poetă, realizatoare emisiuni Radio ProDiaspora, redactor Revista „Eminesciana”, membră UZPR
AUGUSTA COSTIN (CHRIS) - prozatoare
ADA NEMESCU - poetă
MIHAELA POPA - poetă
CARMEN POPESCU - scriitoare, realizatoare emisiuni Radio Vocativ
PETRUȚ DAN (CĂMUI) - poet, cantautor
BOLACHE ALEXANDRU - poet
MIHAI KATIN - poet
GRIG SALVAN - prozator, cantautor
Fiecare postare trebuie făcută în spaţiile special constituite pentru genurile literar/artistice stabilite. Postarea în alte locuri decât cele stabilite de regulile site-ului, atrage eliminarea postării de către membrii administraţiei, fără atenţionarea autorului! De exemplu, un eseu postat în spațiul prozei va fi șters. Pentru cele mai frecventate genuri, reamintim locațiile unde trebuie postate. Pentru a posta:
1. POEZIE, click AICI, apoi click pe ADĂUGARE!
2. PROZĂ, click AICI, apoi click pe ADĂUGARE!
3. ESEU, click AICI, apoi click pe ADĂUGARE!
4. FOTOGRAFII, click AICI, apoi click pe ADĂUGARE!
5. VIDEOCLIPURI, click AICI, apoi click pe ADĂUGARE!
Toate acestea le puteți accesa și din bara de sus a site-ului. Este admisă doar o postare pe zi, pentru fiecare secțiune, creație proprie. Folosirea diacriticelor este obligatorie.
Pentru cei care doresc să susțină acest site, DONAȚII la:
RO45CECEB00008RON1057488
titular cont: LAZAR VASILISIA
(CEC Bank)
*
Pentru anul trecut au donat:
Gabriela Raucă - 400 Euro
Monica Pester - 600 Lei
Nuța Crăciun - 220 Lei
Maria Chindea - 300 Lei
Tudor Cicu - 300 Lei
Elisabeta Drăghici - 200 Lei
***
Pentru acest an au donat:
Maria Chindea - 200 Lei
© 2024 Created by Ion Lazăr da Coza.
Oferit de
Embleme | Raportare eroare | Termeni de utilizare a serviciilor
Pentru a putea adăuga comentarii trebuie să fii membru al ÎNSEMNE CULTURALE !
Alătură-te reţelei ÎNSEMNE CULTURALE